MAESTRUL BUCĂTAR
Mergi pe aici ?
Bun. Întoarce-o invers.
Scoate-i picioarele.
Pungă.
Trebuie să ajungă în piață.
- Cât e ceasul ? - În jur de 10:00
- E 10:00 ? - Da.
Trebuie să-mi iau copilul. Unde e Tony ?
Tony și cu mine am fost în oraș până târziu azi-noapte.
Dar nu-ți fă griji, o să fie aici.
- Te descurci ? - Da.
N-o să te lase baltă. Nici eu.
Hei. Hei, hei, hei !
- Da, Chef. - Trezește-te !
Un critic vine azi la noi.
De ce crezi că am dormit aici, frate ?
Să ne apucăm de supă. Suntem în urmă cu preparatele de ouă.
Și să facem carnea. Încă mai ești morocănos ?
- Nu, sunt bine, Chef. - În regulă.
Ajută-l pe Martin cu porcul. Am luat porcul.
Lechon !
- Salut. - Salut.
Pune-ți centura, micuțule. Scuze că am întârziat.
M-am obișnuit.
Ascultă, nu cred că avem timp să vedem un film astăzi.
Din cauză că ai inspecție azi ?
- Da, de unde știi ? - Mi-a spus mama.
Ce-a spus ?
A spus că s-ar putea să fii puțin îngrijorat.
- A spus că sunt îngrijorat ? - Da.
Ei bine, mama ta nu mă cunoaște chiar atât de bine.
- E cam pusă pe tine. - Da ?
Știi ce crede mami că ar trebui să fac ?
- Ce ? - Că trebuie să-mi iau un camion de mâncare.
- Îmi plac camioanele de mâncare. - Da, îmi plac.
Cui nu îi plac ?
Mi te imaginezi pe mine conducând unul ? Sunt un Chef.
- Lucrez într-un restaurant. - Bine.
Trebuie să merg până la piață, să iau niște ingrediente.
Bine. Pot să vin cu tine ?
Mă gândeam să te las la restaurant.
- Molly e acolo. - Nu, vreau să merg cu tine.
- No să-mi ceri tot ce vezi ? - Nu.
Nu e vorba despre poftele tale. E vorba despre cumpărăturile mele.
- Știu. - Bun.
- Ai mov și alb ? - Doar portocaliu.
Doar portocaliu ? Bine, dă-mi 6 pungi d-astea.
- Sau 8 pungi mici. - Tată.
Stai puțin fiule. Și rodiile astea ? Eu folosesc coaja.
- Am nevoie de coaja consistentă. - Tată.
Șase d-astea. Să vedem.
- Tată. - Ce vrei, Percy ?
- Te rog, îmi iei niște popcorn ? - Tati lucrează, bine ?
Nu, nu îți iau popcorn.
- De ce nu iei un fruct ? - Nu vreau fruct.
Cum poți cere popcorn ? Știi măcar ce este ?
- Nu. - Sunt carbohidrați acoperiți cu zahăr, da ?
Uită-te la fructul ăsta.
E frumos.
Cum să vrei popcorn
când ai un fruct așa frumos în fața ta ?
De ce nu îți iei un fruct ?
Se pare că trimit un inspector
care are și un mare blog de mâncăruri.
- Știi ce e un blog de mâncăruri ? - Da.
Articole despre mâncare pe internet.
Știu ce este un blog de mâncăruri.
Ei bine, inspectorul ăsta e important și mulți dintre prietenii lui
nu mă plac.
Mi-au acordat atenție din cauza unor recomandări atunci când eram la început.
- Sunt hateri. - Exact.
Noi n-aveam cuvântul ăla când eram copii.
Nu exista niciun cuvânt pentru "hater".
Cel mai mult puteai spune că cineva era gelos
ceea ce nu prea era exact ce-ți doreai.
Taraba cu cârnați. Ai încercat vreodată cârnați andouille ?
- Nu. - Sunt picanți.
- Îți place picant ? - Nu.
Nu e chiar așa de picant. Încearcă.
Sunt din New Orleans. Ai auzit vreodată de New Orleans ?
- Da. - Da ?
Face parte din S.U.A
Face parte din Louisiana Purchase, de la Napoleon.
Da, aia a fost...
Adică, acum. Aia s-a întâmplat cu mult timp în urmă.
- 1803. - Mă rog.
Vorbind despre cultura, mâncare... știi ce zic ?
Precum cârnatul ăsta andouille.
- Gogoși. Ai auzit vreodată ? - Putem să luăm de aici.
Nu la fel.
Când îl iei de aici e bun, pentru că îți amintește de
o întreagă lume plină de amintiri.
Pentru că e... e o lume diferită.
- Ar trebui să mergem acolo cândva. - Absolut.
- Pe bune ? - Da.
Adică, nu acum.
- Dar... - Când ?
Nu știu. Am... Sunt foarte ocupat acum.
- Am inspectorul ăsta care vine. - După ce vine inspectorul ?
Da, dupăia.
Sunt liber de la școală luna viitoare.
Luna viitoare ? Da, am putea merge atunci.
- Super. - Sau, mă rog... dacă tu...
Dacă nu... o s-o întreb pe mama.
Dacă nu reușim luna viitoare, mergem mai altădată.
- Dar cu siguranță vom merge. - Deja am întrebat-o pe mama. E în regulă.
Ai întrebat-o deja ?
De unde ai telefon ? Cum de ai un telefon deja ?
Toată lumea de vârsta ta are telefon ?
Hei, Popeye adu-mi sosul aici, bine ?
Al cui e baconul ăsta ? Trebuie să am grijă și de asta acum ?
Când aflu al cui este, țineți-vă bine, că vin după voi.
Cum stăm oameni buni ? Vorbiți-mi.
Porcul e ciopârțit, baconul e în regulă.
Bun. Lume, noapte importanta în seara asta. Știți toți ce se petrece ?
Da ? Anunțați-mă imediat cum ajunge.
Vreau ca lumea să se simtă bine la toate mesele din împrejur.
Sună-ți prietenii, adu-i aici, spune-le că plătesc eu.
Paharele arata în regulă.
Nu mă faceți să scot nuiaua. Mulțumesc !
- Oh, Chef. - Am marfa bună.
- Vezi asta, Martin ? - Uită-te. Ăsta e un specimen.
- Morcovi micuți. - Am făcut pasta...
- Am înțeles ! - Carl.
Nu acum, te rog.
De unde ai luat roșiile astea zemoase ?
- Riva e aici. - Bine, ai prins-o ? Hai să...4
Ce face Riva aici ?
Nu știu.
I-am făcut un espresso, ți-am câștigat 5 minute.
Ar trebui să te întâlnești cu el afară.
Trage de timp 5 minute. Cât să vorbesc cu stafful.
Bine, așteaptă-te să apară pe aici.
Da, mersi.
Cum o să-l ții pe psihopatul ăla să nu vină aici ?
- Trebuie să ai tu un plan... - Vrei să le mărunțesc pe astea ?
Da, mărunțește-le. Vreau să mărunțești...
- E Carl aici ? - Da.
Salut, Carl.
Carl.
Plănuiești să schimbi meniul ?
Nu pot face asta acum, te rog, doar...
- Știi că sunt multe la bătaie azi. - Știu.
D-aia meniul trebuie să fie perfect.
- Te pot ajuta să-l aranjezi. - Nu pot face asta chiar acum.
Lasă-mă 5 minute cu stafful, o să îți prezint meniul.
Am mai făcut asta. Te pot ajuta.
N-am nevoie de ajutor momentan. Am nevoie de spațiu.
Bine ?
Mersi.
Putem să avem puțină intimitate ?
Dacă îți cer să pleci, tu te uiți la Carl ?
Bine, toată lumea, împrăștiați-vă.
- Te descurci ? - Mă descurc.
Ia o cafea.
- Să stabilim ceva. - Da.
Tu nu vorbești cu stafful meu așa. Eu vorbesc cu stafful meu și atât,
Tu îți vezi de treaba ta, iar eu de a mea.
Asta a fost înțelegerea când m-ai angajat.
Bine, acum mă asculți puțin ?
Carl, am idei. Uneori, ideile mele funcționează,
Nu-mi pasă ce revistă a zis că tu ești următoarea mare celebritate.
Treaba e, ca tu lucrezi pentru mine, în restaurantul meu.
Am avut și alți bucătari înainte de tine în bucătăria asta.
- Și o să mai am alții și după tine. - Bine, frumoasa conversație.
- Lasă-mă să mă apuc de treabă. - Știi cine vine în seara asta.
Suntem inspectați de cel mai important inspector din oraș.
- Da. Sunt conștient. - Blogul sau a fost vândut către AOL...
- Pentru $10 milioane. - Exact.
- Știai asta ? - Da. Știu.
- Bine. - E important.
- De asta vreau să pregătesc un meniu bun. - Vrei să pregătești un meniu bun ?
- Vreau să-i pregătesc niște mâncare bună. - Da. Păi atunci...
Localul nostru e într-o râpă acum...
- Într-o râpă ? - Da, într-o râpă.
Știi că ne merge mai bine decât orice alt restaurant din zona asta ?
Nu vorbesc despre câți bani facem.
Vorbesc despre creativitate, mâncarea pe care o servim.
Am servit aceeași mâncare timp de ani buni.
Îți amintești ce s-a întâmplat când ai pus boașe de animale în meniu ?
Vorbești despre meniul meu special ?
Da. Când te complici să faci arta în bucătărie, oamenilor nu le place.
Nici măcar o persoană n-a comandat meniul tău special.
Te rog, ascultă-mă.
Am investit o grămadă de bani în renovare ca să-ți fac ție localul tău franțuzesc
mă rog, orice ar fi.
- Costum de gătit franțuzesc. - Așa.
Nu orice chef primește asta. Știi de ce tu ai primit ?
- Apreciez gestul. - Ști de ce ?
Pentru că meriți.
Vezi, tu nu știi asta. Dar eu știu.
Meriți.
Fii deștept în seara asta.
Uite, dacă ai cumpăra bilete la Stones
și Jagged n-ar cânta "Satisfaction" cum te-ai simți ?
Ai fi fericit ?
- Nu. - Nu !
Ai arde locul din temelii.
Meniul tău funcționează.
Oamenii îl iubesc.
Carl, fă ce vrei în noaptea asta. Bine ? Tu ești Cheful.
Știi ce mă gândesc ?
Cred că ar trebui să-ți joci cărțile.
În regulă, să începem prieteni.
Seară importantă !
Uite ce vom face.
Vom merge cu favoritele.
Începând cu oul cu caviar...
supa franțuzească de ceapă,
salată de andive
calamar cu orez...
file.
Și vom încheia în forță, cu favoritul publicului,
prăjitură sub formă de lavă de ciocolată.
Vorbiți cu Molly despre vinuri.
Anunțați-mă când ajunge aici. Și hai să ne simțim bine.
Puneți suflet, oameni buni. Noapte importanta. Haideți să ne simțim bine.
Bun, bun.
M-am săturat să fiu singur
M-am săturat să fiu doar eu
Vrei să mă ajuți, fata, cât de repede poți ?
Lumea spune că am găsit o modalitate
Să te fac să spui că mă iubești
Hei, iubito, nu te-ai lăsat înșelată
Este un fapt natural
Că vreau să mă întorc
Arată-mi unde este
Iubito, da
M-am săturat să fiu singur M-am săturat
Tata.
Tată.
Tată ! Hai, să mergem.
Uite, review-ul, e pe site.
Spre review. Să vedem.
- Pentru review. - Să începem.
- Eroul meu culinar. - Pentru echipă.
- Oooau ! - Da !
"Acum 10 ani, am avut plăcerea de a lua cină
"la localul lui Chef Casper, Miami, Marrow"
- Miami în casă, iubire. - Marrow, iubire.
Aia e casa ta.
"Îndrăzneala mare a acestui curajos om, proaspăt pe scena lumii culinare
"mi-a reamintit de ce scriu despre mâncare ca o vocație"
- Da ! - Asta-i o mare presiune.
"Este aproape imposibil de separat respectul meu față de Chef Casper
"și cât de mult m-a inspirat când m-am așezat să cinez alături de el
"la recent renovatul local Brentwood Gallic, Gauloises."
- Da, e de bine ! - "Cum s-au schimbat vremurile...
"În ultimul deceniu, Chef Casper a arătat cum se poate transforma
"din cel mai dur chef în Miami
"în furnica nevoiașa care îți dă 5$ de fiecare dată când te vede
"sperând că o vei plăcea.
Dar în loc de asta te face să te retragi din îmbrățișarea ei excesivă
cara amenința să te sufoce în strânsoarea ei umedă și tremurătoare.
"Aperitivul special
"făcut să impresioneze lumea
"este oul cu caviar.
"Un ou decojit cu puțin caviar în vârf
"este o scuză pentru maestru
"pentru lipsa sa de imaginație.
"Valoarea lui Carl Casper se poate rezuma din prima gura
"luată din irelevanta să
"prăjitură sub formă de lavă cu ciocolată.
Casper nici măcar nu a avut curajul să gătească prea puțin prăjitura,
lipsindu-i astfel semnătura topită din centru."
"Acest deșert eșuat este emblema
"noului capitol dezamăgitor al vieții lui Carl Casper.
"Dramatică sa... luare în greutate poate fi explicată doar
"doar de faptul că mănâncă
"toate resturile care sunt rămase în bucătărie"
Două stele.
Nu înțeleg. Nu înțeleg.
Tuturor le-a plăcut. Chiar și lui i-a plăcut.
De ce să scrie toate acele lucruri rele despre mine ? Despre mâncarea mea.
Cui îi pasă ?
Mie. Pentru că aș fi putut mai mult.
Trebuia să gătesc ceea ce trebuia să gătesc.
Uiți lucrul ca toată lumea a fost fericită,
și creezi o problemă acolo unde nu e una.
Nu e greu să faci oamenii fericiți.
Sunt anumite lucruri pe care le poți pune în meniu ca să faci pe toată lumea fericită.
Dacă pui carne de ton, se va vinde automat.
E garantat. Știi asta.
Dar am gătit carnea de vită,
și nimeni nu vrea s-o încerce.
- A fost bună, totuși. - Da, pentru o masă în familie.
Ei bine, pentru cine gătești, până la urmă ?
Asta vreau să zic. De ce trebuie să aleg ?
De ce nu le pot avea pe amândouă ?
Sunt bucătari care gătesc mâncare în care ei cred
și oamenii o vor încerca pentru că vor să încerce noi experiențe
și de cele mai multe ori, le și place.
- Ce vrei să-ți zic ? - Adevărul.
Vrei să-ți spun că ești cel mai bun maestru
cum care am lucrat vreodată.
Și e adevărat, pentru că ești.
Tu ești, Carl. Cel mai bun maestru cu care am lucrat vreodată.
- Bine. - Vorbesc serios.
Mulțumesc !
Cu plăcere.
- Am stabilit să nu facem asta. - Știu.
De ce nu-ți gătesc ceva ?
Bine, să mergem.
Mama vrea să vorbească cu tine.
Inez ?
Inez.
Ești bine ?
Am primit două stele.
Să primești două stele e bine, nu ?
Adică, nu citesc chestia aia de obicei, dar...
începe să scrie toate chestiile alea persoanele despre mine.
Câți oameni ai care muncesc ? Ai 50 de oameni care muncesc aici.
Și Percy are 10 ani. Încă mai are nevoie de o bonă ?
E toată ziua la școală. Nici nu știu ce face aici toată ziua.
Bună, Flora.
- Bună, Domnule Carl. - Adică, ce vrea.
- Ce face aici ? - Știi că se simte prost, nu ?
Pentru că am întârziat ? Deja mi-am cerut scuze, e totul ok.
Întârziat ? Te-a așteptat singur o oră pe stradă.
Nu mi-am dat seama că a fost așa mult timp...
Doar că... a fost ziua aia...
Ai dreptate.
Nu mi-a plăcut ce-au scris despre tine.
Nici mie nu mi-a plăcut.
M-a rănit, da ?
Ești bine ?
Sunt bine.
Bun.
O să mă revanșez față de el.
- Ne-am distrat, nu ? - Da.
- Unde mergi ? - Trebuie să lucrez la un meniu.
E devreme, Pot să mă uit la tine ?
Scuze... e la muncă.
- N-o să-ți stau în cale. - Da, trebuie să ajung la muncă.
- Bine, pa. - Ne vom distra săptămâna viitoare.
Bine.
Ce faci aici ? Ce e nebunia asta ?
- E o nebunie. - Da.
- Nu te-ai dus acasă, nu ? - Nu.
- Vino aici, ia vezi. - Du-te acasă, omule.
- Ai stat aici toată noaptea, du-te acasă. - Vino aici.
Culcă-te, lasă Twitter-ul, dă-i drumul de aici.
"Lasă Twitter-ul ?" ? Despre ce vorbești ?, "Lasă Twitter-ul" ?
Adică, lasă-i naiba. Asta vreau să zic.
- Oricum, cine citește rahaturile alea ? - Nu sunt pe Twitter.
Nu știu despre ce vorbești.
Nimic. Ziceam și eu. Ce-i aia ?
- Aia e carne asada. Uită-te ! - Oau !
Oau !
- Bună ? - E uimitoare, frate.
- Este ? - Sfinte Sisoe !
- Nu, pe bune. - Sunt serios.
- Spune-mi adevărul. - Îți spun adevărul.
- E incredibilă. - Se simt bine aromele ?
- Aromele se simt perfect. - Să-i dăm drumul.
Chef Big Dog toată noaptea, gătind.
- Intră, prietene. - Vino aici.
- Tony, gustă asta. - Taci din gură și gustă asta.
- Vino aici. - Ce avem aici ?
E bună ?
Prea iute ?
- Prea iute ? - E perfectă, Chef.
- E bună ? Aromele ? - E perfectă !
- E gustoasă și picantă. - Îți place ?
- Frate. - Uită-te la asta.
- Da. - Da ?
- E super. - E bună ?
- Nu te juca cu mine. - Dar e așa de bună.
- Vezi, ți-am spus eu. - E super aromata, frate.
- E bună, nu-i așa ? - Umm.
- E bună ? - Big Dog, lasă Twitter-ul.
"Lasă Twitter-ul". Din nou "Lasă Twitter-ul".
De ce aș lăsa Twitter-ul ?
- Nu ești pe Twitter ? - Nu.
Ai prea multe femei ? Asta e problema ?
Asta ar trebui să fie, nu ?
Ce are Twitter-ul de-a face cu femeile ?
N-ai auzit de termenul "rețele de socializare" ?
- Ba da. - Ei bine, aia e.
- Înseamnă femei, păsărică ? - Da, păsărică.
Sau să-ți cumperi bilete la vreun spectacol.
- Sau să afli de vreo trupă nouă. - Flash mobs. Genul ăsta de lucruri.
- Orice cere o bază de date. - Deci păsărica cere o bază de date ?
Da !
Arată-mi ce e pe Twitter de-ar trebui să văd.
- Acolo, ăla e gochujang ? - Nimic. Nimic.
- Ai făcut gochujang ? - Da, uite-l acolo.
O să-i dea 86. Riva o să-i dea 86.
- Frate, gochujang asta e bun. - Nu-ți face griji în legătură cu Riva.
Nu te va lăsa să servești rahatul ăla Korean.
Lasă-mă pe mine să mă ocup de el, nu-ți fă griji.
El zice că pot găti orice vreau.
- În regulă. - Vom găti așa.
- Ai încercat aia ? - Frate.
Asta e broccoli rabe l'anchois. Ia vezi.
Asta e ridicol.
- Ce ai acolo ? - Am...
- Mama îi tăie coajă. - Da, ei bine, eu nu.
- E bun. - Normal că e bun.
Poți să oprești ăla, te rog ?
Scuze.
Ai auzit de Twitter ?
- Da. Am cont. - Da ?
- Cum funcționează ? - E mișto.
E mișto ? Așa funcționează ? E mișto ?
- Postezi tweeturi. - E ca și cu mesajele pe telefon ?
Nu.
- Fă-mi și mie cont. - Bine.
Ce nume de utilizator vrei ?
Carl.
Nu poți să pui Carl, trebuie să fie o poreclă.
Carl Casper.
CarlCasper.
- E luat. - Cineva mi-a luat numele ?
MaestrulCarlCasper ? E mișto ?
Da, e bine.
... Maestrul...
Carl... Casper.
E pentru sex asta ?
Pentru asta te înregistrezi tu ?
Nu, nu pentru asta. Cineva a scris ceva urât.
Vreau să văd ce-a scris.
Bun.
Rahat.
Nu poți vorbi așa,
Nu-mi pasă dacă maică-ta nu e pe aici, nu vreau să înjuri.
- Reviewul ăla a ajuns viral. - Ce înseamnă ?
Înseamnă că mai multe persoane l-au repostat.
Toate persoanele astea au citit reviewul ?
- Da. - Rahat !
- Cred că e destul de mișto. - Eu nu.
- Nu, mă refer la noi, făcând asta. - Făcând ce ?
Știi tu, vorbind.
Vorbim tot timpul.
Nu, adică, vorbind și făcând ceva interesant.
Ei bine, facem lucruri.
Nu, nu doar uitându-ne la ceva.
Vorbim, ne distrăm.
Și învățăm lucruri unul de la celălalt.
Mi-am dat seama, să știi, cu tine locuind la mama ta
și eu muncind tot timpul, când ne întâlnim vrei să facem lucruri distractive.
Eu cred că ăsta e destul de distractiv. Știi tu, descoperind lucruri interesante.
Ca atunci când locuiam cu toții acasă.
Da, și mie îmi lipsește asta.
Atunci de ce nu te muți înapoi acasă.
Percy, nu pot să dau buzna...
Nu tu ești motivul pentru care nu locuiesc acasă, știi asta, nu ?
Pentru că e adevărat.
- Atunci de ce ? - Atunci de ce, ce ?
De ce nu locuiești acasă ?
Păi, mami și tati... ști tu,
fiecare am luat-o pe drumuri diferite.
Dar încă suntem prieteni foarte buni.
E mai bine dacă nu locuim sub același acoperiș.
Și că nu suntem măritați.
- Înțelegi ? - Nu.
E greu de explicat.
Putem să ne dăm tweeturi când nu suntem amândoi în același loc ?
- Da. - Mă înveți cum ?
Da.
Prima oară apeși aici și trebui să-ți introduci porecla.
- Bun. - Poți să te loghezi chiar și pe iPhone.
Apeși butonul ăsta aici.
Postează pe peretele tău și toți urmăritorii tăi pot vedea.
Bine.
- Tati ? - Da.
Ai făcut 1653 urmăritori.
- E de bine ? - E uimitor.
Bun. Ce înseamnă ?
Înseamnă că 1653 de persoane îți citesc postările tale.
Am crezut că e că vorbitul prin mesaje.
Ai postat ceva de azi-noapte ?
- Nu. - Ești sigur ?
Da, doar am trimis un mesaj privat cuiva.
- Cui ? - Inspectorului care a scris despre mine.
Poți trimite mesaje private doar celor care te urmăresc.
Cred că ai postat mesajul ăla în public.
Nu, el a scris ceva urât despre mine și eu i-am răspuns
Tata, răspunsurile sunt publice, toată lumea le poate citi.
Și se pare că el a re-postat
către tuturor cei 123.845 de urmăritori pe care îi are.
Și ți-a răspuns.
Ce-a spus ?
- Nu cred că ar trebui să citesc. - Doar...
Poți să citești pentru mine, te rog ?
Citește răspunsul.
"MaestreCarlCasper...
"Aș prefera ca tu să stai pe fața mea
"decât să gust prăjitura aia oribilă a ta."
Mi-a scris el aia ?
A scris către toată lumea.
Glumești...
Îți dai seama câți oameni au citit asta ?
Am aproximativ 2.000 de urmăritori de azi-noapte.
- Ești la modă, frate. - Îmi trimit mesaje.
Mă îndeamnă să îi răspund.
- N-o fă. Nu-i răspunde. - N-o fă, Chef.
- Nu-i răspunde, ia drumul mai lung. - Știu.
Dar jumătate din oameni spun că el are dreptate.
Da, dar cealaltă jumătate spune că se înșeală.
- Ästa e internetul. - Are dreptate. Ascultă-l.
- Asta e Social Media. Ești pe Twitter ? - Da.
- Care e numele tău ? - Little Marty.
Dar toți oamenii care mă urmăresc, nu vreau să mă plimb ziua.
Evit tot... hei, ce faci ?
- Tipul ăsta. - Nu. Ce scrii ?
Chef... nu, nu e o idee bună.
Ascultă. Nu îl voi trimite până când nu stabilim că e în regulă mesajul.
"De ce nu vii din nou diseară ?
"Am un nou meniu doar pentru tine, rahatule."
- Nu, dă-mi telefonul. - Nu e o idee bună.
N-o fă !
- E trimisă, frate. - S-a întâmplat.
- De ce-ai făcut-o ? - Nu poți să anulezi acum.
Știi ce ? Arunc mănușă în ring.
Fiți gata de o luptă.
Mă duc să-l las pe Percy acasă și dupăia revin
și gătesc meniul care trebuia să-l fac data trecută.
- Unde mergem azi ? - Trebuie să te las acasă.
Trebuie să merg la cumpărături, scuze.
- Pot să vin cu tine ? - Nu, scuze.
Cum se face că eu niciodată n-am voie în bucătărie ?
Pentru că e cald, e gălăgie și se înjura.
Și ce ? Aud înjurături mai tot timpul.
- Unde ? - Pe net.
Ce website te-ar învăța să înjuri ?
- YouTube. - Pe YouTube se înjură ?
Pot măcar să merg la cumpărături cu tine ?
No.
Am foarte multe de făcut.
Uite cine ne așteaptă. Bună, mami.
Vino aici. Mi-a fost dor de tine. Dă-mi un pupic.
- Bună. - Bună
Producătoarea mea a zis că poate să vorbească cu tine.
- De ce nu vorbești tu cu ea ? - Despre ce ?
- Despre Twitter ? - Toată lumea citește ce-ai scris.
- Nu cred că înțelegi. - Ce să înțeleg ?
Hai înăuntru să o sunăm.
Da, spune-i să mă sune imediat.
Carl e cu mine. Sunt acasă. Mulțumesc.
- Eu o să plec. - Nu, o să sune ea imediat.
- Era pe cealaltă linie. - Faci din țânțar armăsar.
Nu-mi place să te văd așa.
Cum ? Sunt bune. Trebuie să mă apuc de treabă.
N-o să fii niciodată fericit gătind pentru altcineva.
Asta e despre camionul de mâncare ? Nu vreau să vorbesc despre asta.
De ce nu ? Îți poți găti propria mâncare. Să ai afacerea ta.
Pot să te rezerv la toate petrecerile la care merg.
Apreciez oferta, dar nu am nevoie de milă
de la tine sau fostul tău soț.
- De ce ești așa mândru ? - Pentru că muncesc.
Și orice ar crede lumea.
Am libertatea să gătesc tot ce vreau eu acum.
Îmi place viața mea.
Cât despre producătoarea ta, spune-i
că înțeleg că nu ar trebui să postez poze cu scula mea
și orice sfat legat de carieră ar trebui să-l țină pentru ea.
Bine ? Ne vedem mai târziu. Mersi.
- Am toate alea în mașină. - Vrei să fac asta ?
- E pornită ? - Da. O facem.
- O facem, prieteni. - Haide. Să dăm tot ce avem mai bun.
Vreau Cambrosul, delicatesele afară ca să le putem decora.
Carl, îmi poți spune ce se întâmplă în seara asta ?
Nu, câte mese avem azi ?
Câte ? Avem rezervări peste limită. Dar am printat meniurile.
Bun. N-ai printat meniul. E diferit.
- Asta înțeleg eu. - Facem un meniu de gustare.
- Carl, trebuie să pun vinul... - Meniul de degustare pentru Ramsey Michel.
- Știu, dar... - Vine. Știe.
- Ai văzut articolul "Eater" ? - Da.
- Mă bucur pentru tine. - E peste tot pe internet.
- Îmi place să te văd așa. - Gusta mâncarea.
Adu și stafful să guste.
Fă-i să înțeleagă ce se întâmpla în seara asta.
- Bine ? - Bine ?
Nu avem speciale azi. Tot meniul e special.
- Sunt bucuroasă. - Și eu. Sunt în sfârșit fericit.
Sunt fericit, bine ?
Am voie să fiu fericit la muncă ?
Carl. Păstrăm meniul ăsta, nu ?
Am ceva foarte bun plănuit pentru diseară.
O să vezi... N-o să fie boașe de animal.
- N-o să poți să guști. - S-ar putea să fie adevărat.
Dar avem cele mai multe rezervări de când am deschis.
- Realizezi ? - Da. Am fost pe Twitter.
- Da. - Am promovat restaurantul.
- Am fost pe Twitter. - Ce ? Da, asta e altă treabă.
De acum încolo, înainte să postezi ceva pe net îmi ceri mie voie.
Toată lumea e aici
pentru că l-am provocat pe Ramsey Michele
și au venit să se uite cum îl fac praf.
Da, și o să îți ceri iertare pe Twitter
pentru că l-ai înjurat pe cel mai respectat critic din Los Angeles.
- N-o să-mi cer scuze. - Cum adică, n-o să...
- Vezi ce-a scris despre mine ? - Nu-mi pasă...
- El a început ! - ... ce-a scris el. Nu-mi pasă.
Ești un bucătar. Ești un chef.
Asta gătești de ani buni și funcționează.
Și ori gătești meniul pe care oamenii au venit să-l mănânce...
- Vrei să gătesc aceeași mâncare ? - Exact aceeași...
Aceeași mâncare de care și-a bătut joc ? El, care vine în seara asta aici ?
Restaurantul nu e plin cu critici.
E plin cu oameni care ți-au mâncat mâncarea
în ultimii 10 ani.
Și acum, dintr-o dată, faci pe artistul ?
Ei bine, fii artist în timpul tău liber.
- Ascultă. - Fără boașe de animale.
- Ascultă. - Fără creiere prăjite.
Nu gătesc boașe de animale. Ascultă-mă !
În bucătăria asta fac ce vreau, așa ne-am înțeles.
Nu dau doi bani pe înțelegerea noastră.
Înțelegerea s-a schimbat. Ori stai ori pleci.
Tu decizi, punct.
- Avem un local plin de oameni... - Da -.. care vin în noaptea asta... - Da.
- Să-mi mănânce mâncarea. - Nu, nu e mâncarea ta.
Nu e mâncarea ta.
E mâncarea mea, pentru că ăsta e restaurantul meu.
Eu plătesc pentru pahare. Eu plătesc pentru șervețele.
Eu plătesc pentru linguri. Eu îi plătesc salariul lui Molly.
Plătesc salariul la toată lumea de aici, bine ?
Ori îmi gătești meniul meu, ori mi-l gătește Tony.
Tony, oricum tu îl găteai mai mereu, nu ?
Spune adevărul, am dreptate ?
Mă ameninți că mă concediezi ?
Te ameninți că te concediez ?
Nu, îți spun ce să gata să fac
dacă nu gătești meniul meu.
Subiect închis.
Atunci, de ce nu-ți gătești meniul fără un chef
și să vedem cum îți merge în seara asta ?
Hai Tony, să mergem.
Tony.
Baftă.
- Oh, nu se poate. - Succes, Jack.
- Nu se poate. - Martin !
- Nu, nu se poate, frate. - Stai. Stai.
Martin, lasă-mă să mă duc.
Nu te du, stai.
Sună-mă.
Tony, ai un local plin în seara asta. Fii profesionist.
Scoateți prăjitura, masa 22.
Dă-mi aia înapoi. Dă-mi aia înapoi.
Asta e masa 22.
O secundă, te rog.
Nu, nu, aia trebuie prăjită. N-ai prăjit-o.
Bun venit înapoi.
Încântată să vă văd din nou, dl. Michel, veniți pe aici.
Mulțumesc !
- Sper că n-a fost prea aglomerat pe drum. - N-a fost.
- 30, am luat una. - Masa 30 încă nu are orez.
Care-i treaba cu toate biletele astea frate ?
Da ? Cu ce te pot ajuta ?
Nu e asta...
N-a fost asta în meniu și data trecută când am fost aici ?
Cred că da.
Aveam impresia că în seara asta va fi...
diferit.
Înțeleg.
E ceva ce putem face pentru dumneavoastră ?
De fapt, ați putea...
Pot vorbi cu Maestrul ? Maestrul Casper ?
Am o sticlă din 2009 pe care tocmai am deschis-o.
Îmi permiteți ?
Ultima oară când am fost în Napa, la podgorie,
mi-au dat sticla asta drept cadou,
și am așteptat ocazia potrivită de a o desface.
E foarte generos din partea ta.
Maestrul Casper aici ?
Din păcate, a trebuit să plece.
Se întoarce ?
Mi-e teamă că lucrurile n-au fost clarificate.
Am nevoie de tine. Închide telefonul.
- Lasă-mă să-mi fac treaba. - Du-te la bar.
- Tony ! - Carl, nu pot vorbi momentan.
- Suntem dați peste cap. - Tipul ăsta a postat pe Twitter.
Râde de mine online, ce rahat îi serviți ?
Nu știu. Aceeași mâncare.
- Ce mănâncă ? - Cred că...
- La ce fel este ? - Este...
Mănâncă prăjitura cu ciocolată.
Ține-l acolo unde e.
- Ce ? - Parchez mașina.
- Carl, ce ? - Nu-l lăsa să plece.
Ține-l acolo !
E aici ? E aici ?
- Rahat ! - Să mergem în spate.
Vreau doar să spun un singur lucru, unul singur.
Să mergem la bucătărie.
Încetează !
Doar...
Aștept să vorbesc cu nemernicul ăsta de mult timp.
- Bine. - Nu sunt îngâmfat, nu sunt sărac.
Nu-mi pasă ce crezi tu.
Nu te ridici la nivelul meu. Nu sunt sărac !
Prăjitura de ciocolată nu e doar o prăjitură necoaptă bine.
Nu de aia centrul e moale.
Iei un cilindru rece și îl așezi pe prăjitura
așa exteriorul se coace, iar interiorul rămâne moale.
Bine. Bine.
E moale, vezi ? E moale, nemernicule !
Și tu nu fac nimic. Ce faci tu ?
Stai și mănânci și dupăia arunci cu vorbe în noi.
Ca să faci oamenii să râdă.
Știi cât de mult muncesc pentru asta ?
Știi cât de mult muncește echipa mea ?
Ce sacrificii fac ca să te mulțumesc,
iar tu, te răhățești pe mâncarea mea.
Bine.
- Doare ! - Da.
Doare când scrii porcăriile alea despre mine.
- Te-a rănit. - Da. Da.
El credea că o să-i închizi restaurantul.
Nesimțitule.
Și tu ce faci ? Doar scrii niște porcării ca să...
Inventezi lucruri. Prăjitura mea era moale !
E moale !
Nenorocitule !
- Nu te ridici la nivelul meu. - În regulă.
- Nu ești de nivelul meu. - Bine, Carl.
- Nu e de nasul meu. - Nu, nu e.
Dar ești un producător. N-ai pile ?
Nu de asta ești angajat de obicei ? Să ștergi chestiile astea de pe net ?
Dar e deja pe internet.
Chiar dacă aș da în judecată o persoană să-l șteargă,
sunt multe altele pe alte telefoane.
Ce ar trebui să... măcar ar trebui să
luăm măsuri legale ?
Îi ameninți cu avocați pe un caz
care deja a primit destulă atenție.
Și dupăia mai apari o săptămână prin ziare.
Și dupăia criticul ăsta o să scrie despre tine non-stop.
Și toate o să apară în ziar,
și dintr-un ziar o să apară în altul.
E de necrezut.
- Deci... - N-am văzut nimic așa...
Stai așa... vrei să zici că nu pot face nimic ?
Ca să șterg clipul ăla ? Nu, ăla e acolo pe vecie.
Super. Mișto.
Dar ar putea fi o oportunitate.
Cum ar putea fi o oportunitate ?
Ei bine, așteptam să îți zic despre asta
dar sunt sigură că avem o șansă la "Iadul Bucătarilor".
- Stai, ce ? - Emisiunea.
Nu cred că înțelegi ce se petrece.
Sunt un chef adevărat cu...
- Ai zis că ai nevoie de bani, nu ? - O slujbă.
O slujbă, nu bani. Am nevoie de o slujbă, cum aveam.
Ei bine, ai 20.000 de urmăritori pe Twitter.
- E un număr mare. - Da, o să închid contul.
- Nu-ți fă griji. - Nu-l închide.
Poți face bani făcând reclama la niște produse.
Mă asculți ? Nu vreau să mă implic.
- Vreau să gătesc mâncare. - Ai două variante.
Ori te implici și lucrezi mult.
Ca Honey Boo Boo. Nu vreau asta..
Știi câte trage ? Sau mama ei ?
Nu-mi pasă ce face. Fă-ți punctul de vedere odată.
Sau stai ascuns, până trece furtuna.
Credeam că o să fie pe net pe vecie.
Este, dar sunt atâtea lucruri noi acolo
și atâta îmbulzeala, nimeni nu-și mai amintește nimic.
Bine, mersi pentru sfaturi.
M-au ajutat foarte mult.
Închizi ? Bine, ascultă.
Vreau să suni oricând. Eu sunt aici.
Dacă nu răspund, mă suni pe telefon, am și pager.
Bine, mersi. Și mulțumește-i lui Inez pentru mine.
Nu, mersi.
- Cum rămâne cu "Iadul Bucătarilor" ? - Ce e cu ea ?
- Te bagi, nu ? - Nu, nu mă bag.
- Bine, nu-i sun, dar le dau un mail. - Nu asculți ce...
O să închid. Mă sună cineva.
Bine, o să-ți zic cum merge cu "Iadul Bucătarilor".
Idioată.
Frate.
- Bună, Inez. - Bună.
- Ai vorbit cu Jen ? - Da, tocmai am terminat.
- Și ? - Și, știi tu, e teribil.
Ce vrei să-ți spun ? Eu vreau doar să gătesc.
Totul o să iasă bine.
Oamenii m-au gonit când m-am dus înapoi la Gauloises.
Am niște interviuri planificate pentru săptămâna viitoare.
E bine.
Da, auzi, până când rezolv chestia asta cu slujba,
poți să-l ții pe Percy la tine ?
Dar încă îl mai iei cu tine la New Orleans, nu ?
E acolo ?
Îi voi spune.
Lasă-mă să-i spun eu.
Dă-mi-l la telefon.
Salut, tată. Înțeleg dacă nu putem merge la New Orleans.
Mă bucur că spui asta.
Tati e doar ocupat cu muncă acum. Ești cel mai tare.
Poate altădată.
Da, cu siguranță. Mersi.
Pa.
Ce faci, frate ? Jefe e aici.
Dă-mi ceva de băut. Ceva mai de calitate.
Ketel One pentru el.
Frate, ești peste tot.
Ai văzut și tu ?
- Cât de rău e ? - Tu ai văzut-o ?
- Am văzut-o, e peste tot. - E oribilă.
- E așa de rău ? - Nu o să mai lucrezi niciodată.
Lucrez, totuși.
Nu, pe bune, sunt oameni care mă suna
- Super, mă bucur. - Da. Da.
Știam că te așteaptă ceva mai important decât asta.
- Nu te mai interesează să te întorci aici. - Da.
Ai venit aici să-mi spui că ai o propunere ?
Că imediat plec de la Gauloises.
Nu. Dar te sun primul când apare ceva.
- Să nu mă lași baltă. - Nu.
- Niciodată să nu mă lași. - Nu mă lovi.
Te rog, nu mă lovi.
Îmi pare rău. Am fost acolo atunci.
Băusem în ziua aia... N-am știu ce să fac.
- Sunt un fricos, îmi pare rău. - E în regulă.
- Cu siguranță. - E totul bine. Ce ai de gând să faci ?
- E o oportunit... - Dupăia te-au pus pe YouTube
Și m-am simțit responsabil pentru cele întâmplate.
- Filmarea aia a fost amuzantă, apropo. - Ce ți s-a părut așa amuzant ?
- Pentru mine nu e amuzantă. - Toată lumea pe care o cunosc a văzut-o.
- Știu. - Mă simțeam puțin celebru că te cunoșteam.
E puțin amuzantă ? Adică... lumea râde de mine sau cu mine ?
Câte puțin din amândouă.
Râd cu tine și de tine în același timp.
- E jenant. - E super jenantă.
Dar e și amuzantă în același timp.
Te face să pari plăcut într-un mod mai ciudat.
Tipul ăla a meritat-o, toată lumea știe asta.
- Pe bune, îmi pare rău. - E în regulă.
O să mă pun pe picioare.
- Cu siguranță. - Bun. Știu.
- O să-mi iau o slujbă nouă. - Îți voi fi alături.
- Totul va fi bine. - Sunt secundul tău.
Nu mai ești secundul meu. Acum ești un Chef.
- Dar nici n-aș fi reușit fără... - Nu contează.
Riva are dreptate cu un lucru.
Ești pregătit să fi Chef pe cont propriu, nu o da în bară.
E o mare oportunitate pentru tine.
- Pentru oportunitatea lui Tony. - Pentru oportunitatea lui Tony.
- Pentru Chef. - Nu-mi place cum s-a ajuns aici.
- Dar mă bucur că s-a ajuns. - Două cuvinte, frate.
Băieți, vă iubesc !
- Te iubesc, Tony. Te iubesc ! - Mulțumesc Chef.
Ia uite.
Vă iubesc pe amândoi.
Te iubim, frate.
- Stați puțin. - Te iubesc !
- Mă bucur că te-ai împăcat cu el. - Mersi. Ai dus gunoiul ?
Adevărul e ca nimeni nu mă suna.
N-am nicio oferta de loc de muncă.
- Cum rămâne cu ofertele care le-ai primit ? - Nu. Nu mai sunt valabile.
- De ce ? De la videoclipul ăla de pe net ? - De la ăla trebuie să fie.
- Haide mă. - Sunt ca o pisică ce cânta la pian.
Nici măcar nu știu ce vrei să zici.
Sunt peste tot.
Sunt ca, sunt ca un meme.
Știi ce e un meme ? Sunt un meme, un meme nenorocit.
Carl, ai nevoie de o pauză.
Am fost în concediu. Am avut destulă pauză.
- Nu, ai nevoie de o pauză adevărată. - Trebuie să muncesc.
- Trebuie să mă reîntorc în bucătărie. - Nu trebuie. Carl...
Trebuia să gătesc ce mi-a zis el să gătesc.
O să muncești pentru altul ca Riva, într-un restaurant ca al lui ?
Ai fost nefericit tot timpul în care ai lucrat acolo.
- Nu e adevărat. Doar ne-am certat puțin. - Da, v-ați certat puțin.
Acum a venit timpul ca tu să pleci.
Nu mai ai ce căuta aici, știi bine.
Ce... cine e fata asta ?
- Carl. - Ce ?
- Fi sincer cu mine. - Sunt.
Ai ignorat multe lucruri din viața ta
care necesita atenție, precum Percy.
Nu sunt tocmai un exemplu bun în perioada asta pentru el.
Sunt de toată jena.
Vede videoclipurile astea pe internet...
- Ei bine... - Prietenii lui...
Poate că ar fi mai bine să vorbești despre asta cu el.
- Doar... - Are nevoie de tine, Carl.
Nu-l cunosc, bine ? E la vârsta asta ciudată.
De ce nu îți petreci timpul cu el ca să-l cunoști ?
Vreau să fii fericit.
Nu ești fericit.
N-o să fii fericit niciodată aici.
Nu știi ce am de gând să fac.
Niciodată n-am știut ce să fac...
Întotdeauna era următorul lucru pe lista care trebuia făcut.
Acum că s-a terminat... parcă sunt pierdut.
Cred că e un început bun.
Vino aici.
- Ești cel mai bun. - Da.
- Voi avea eu grijă de locul ăsta. - Bine, așa să faci.
Mersi.
Bună, Flora. Percy e aici ?
Percy este aici ?
- E aici. - Poți să-i spui tu că sunt aici ?
- Sigur. - Mersi.
- Bună. - Ce faci aici ?
Sunt aici să-l văd pe Percy.
A trecut ceva vreme.
Mă bucur că ești aici. Dar de ce n-ai sunat să ne anunți că vii ?
- Nu știu, pentru că... - A zis că doarme.
- Bine. Mă duc să vorbesc cu el. - Nu, așteaptă puțin.
Ea zice că el a zis că doarme, dar dacă dormea cu adevărat
ea ar fi zi doar că doarme, deci el nu doarme.
- Lasă-mă să vorbesc cu el. - Poți vorbi cu mine puțin înainte ?
Te rog ? Vino.
Eu și Percy mergem în Miami să ne întâlnim cu tatăl meu.
De ce nu vii cu noi ?
- Ce ? - Da, vino cu noi.
Vrei să merg... nu pot merge cu voi la Miami.
Nu am...
Nu am niciun ban.
Trebuie să aștept să se limpezească apele cu videoclipul ăsta
ca să-mi iau altă slujbă.
Ți-aș putea împrumuta eu ceva bani...
Nu vreau banii tăi. Nu vreau să-mi dai bani de milă.
Știi că e foarte supărat
că n-a putut să meargă cu tine la New Orleans, nu ?
E supărat. Îi e dor de tine.
Bine. Ce vrei să fac ?
Știi că bonele nu se pot urca în avion.
De ce nu vii tu cu noi
și ai grijă de el cât eu sunt la muncă ?
Deci tu vrei să vin cu tine ca să am grijă de Percy ?
- Da. - Deci sunt ca o bonă ?
Da, bona lui, în Miami.
Ar putea ieși bine.
Acolo s-a născut Percy,
acolo ai lucrat prima oară că Chef.
Poate, îți vei limpezi mintea.
Crezi că Percy ar fi de acord ?
Cu siguranță.
Ce zici ?
Trebuie să plec pentru o întâlnire
asigură-te că are hainele călcate când ajungeți sus
comandă-i niște mâncare, să facă o baie, să tragă un pui de somn.
- Stai, un pui de somn ? - Pregătește-l pentru diseară.
- Am 10 ani. - Va fi o noapte lungă.
O să vedem cum cântă Abuelito.
Unde ? La Hoy Como Ayer ?
- Nu e cam mic pentru așa ceva ? - Pentru ce ?
N-o să joace pentru totdeauna.
Vrea să-și vadă nepotul privindu-l cum cântă
În regulă, stai cu ochii pe el atunci.
- Atmosfera se poate încinge acolo. - Eu să stau cu ochii pe el ?
De asta vii și tu.
- Unde suntem ? - Asta e Little Havana.
- Ca în 'Grand Theft Auto' ? - Nu, aici am crescut eu.
- Serios ? - Da.
Și aici locuiește și lucrează Abuelito.
Bunicul încă lucrează ? Ce face ?
Nu văd.
- Nu, papa. - Ce-a zis ?
Întreabă dacă ne-am împăcat.
Nu, suntem prieteni. O ajut să aibă grijă de copil.
Stai, ce... Nu înțeleg.
Zice că parcă te-ai cam îngrășat
de când te-a văzut ultima oară.
Poate de ultima oară, înțeleg,
dar, de fapt, am slăbit 15 kilograme.
- 20 ? - Zice că el a slăbit 20.
- 20. - Știu ce-a zis.
A slăbit în două luni. Eu în două săptămâni am slăbit 15kg.
Costumul meu nici nu mi se mai potrivește.
Zice că pantalonii stau să-i cadă.
20kg. 20.
De ce zice mereu 20 ? Eu zic 15 el zice 20.
Aș putea... mă rog.
Astea sunt chiar gustoase. Ar trebui să-l trezim pe Percy să le guste.
Zice "Lasă-l să doarmă, e târziu".
Niciodată n-a mâncat un sandviș cubanez, vreau să încerce unul.
Zice că ar trebui să-i faci tu unul.
Vreau să mănânce unul adevărat, de aici de la Little Havana.
Abuelo... Totul e în regulă ?
Astea sunt foarte bune, apropo.
Ale tale sunt mult mai bune.
Crezi că oamenilor le-ar plăcea genul ăsta de mâncare la noi acasă ?
- Crezi că le-ar plăcea ? - Da, e mâncare adevărată. De ce nu ?
Poate voi vorbi cu Marvin.
Să aud ce are de zis.
Să vedem ce planuri are cu camionul de mâncare.
Crezi că e în oraș ?
Nu știu, dar pot afla mâine... îl sun.
Știi că e aici. D-asta m-ai adus până aici ?
Nu știu despre ce vorbești.
Încearcă asta, e minunată.
Iubesc yucca.
Mincinoaso.
Salut, sunt Carl Casper. Am venit să vorbesc cu Marvin.
- Punguțe ? - Pardon ?
În caz că nu vrei să te descalți.
Mersi.
Urmează-mă !
- Casper e aici. - Ce faci ?
- Mă bucur că ești aici. Uită-te la tine. - Cum îți merge ?
Vino aici. Bombonica, vino aici.
Vrei să mănânci ceva ? Vreau să te văd mâncând ceva.
În regulă ? Îmi fac griji. Mănâncă niște chipsuri sau ceva...
Mersi.
Uită-te la tine.
E gravidă, de abia am aflat.
Ea ?
A făcut pipi pe un băț. Mi l-a arătat acum 5 secunde.
Și e... al tău ?
Nu știu, ea așa zice.
- Nu... - Știu.
Am o problemă, pentru că e cea mai bună secretară pe care am avut-o.
- Da. - Vestea bună e că nu pot face copii.
Deci cu siguranță e și o mincinoasă.
- Da... - Ce vrei ?
Vrei o apă de nucă de cocos ?
Ești bine ?
Sunt în regulă.
- Vrei ceva de băut ? - Nu...
Hai să luăm niște decizii împreună. Să începem chiar acum.
- În regulă, deci... - S-o luăm ușurel.
Avem de vorbit. Uite, ai 4 mostre.
Începem ușor și dupăia vorbim despre chestiile mai inconfortabile.
- Ia-o. - Asta...
Aici ? Nu știu.
Da, pun un covor pe jos,
toată lumea alunecă pe aici când vine.
Ai putea să nu le mai pui pungi pe picioare, și...
Nu pot face asta.
O aleg pe asta.
- Îți place aia ? - Cred...
Dacă... dar tu n-o să vopsești... eu aș...
E la fel merge cu orice.
Oamenii n-o să meargă pe pereți, Carl.
Sau aș putea să-l păstrez dacă vreau.
Să păstrez copilul.
- Da. - Știind că nu e al meu.
- Da. - Pentru odată, sunt un băiat bun.
Stă pe biroul meu și parcă m-a vrăjit.
Dar tu decizi. Ce crezi ?
Acum... acum vorbim despre covor
sau vorbim despre... co...
- Vorbim despre... - Nici nu mai știu.
Cred că...
Aș merge pe asta maro.
Și în legătură co copilul... e o chestie personală.
- Nu știu. - Nu ești un rahat, bine ?
Nu vreau să te simți așa când vii aici.
Te-am văzut pe internet. Îmi place la nebunie.
Ai pierdut respect, ceea ce îmi place pentru că ești pasionat.
Știi, ai pierdut totul.
Nu ești un ratat, dar ai pierdut totul, da ?
Nu ești un rahat. Un rahat care a pierdut.
Nu știu dacă mă simt ca un rahat.
- Bun. - Simt doar că am avut o săptămână proastă.
Că mi-am pierdut slujba, m-am făcut de râs pe internet.
Sunt divorțat, sunt bătrân, n-am bani.
Locuiesc într-un apartament sărăcăcios în Venice.
Știi ce mă face să mă simt ca un rahat ?
Că sunt în biroul fostului soț al fostei mele soții, cerându-i un favor
și tot ce face este să mă frece la icre.
Îmi place umilința asta. E bună.
Ce e drept, camioanele de mâncare sunt o idee bună. Știi ce zic ?
Cred că ar trebui să mai discutăm puțin.
Să vedem dacă mai am și eu ceva de zis. Nici nu mai știu.
- Nu-i nicio problema. - Îți dai banii înapoi.
Cât timp nu ți se pare nimic ciudat... Nu vreau să te simți...
pentru că tu ai fost cu Inez și te-ai culcat cu ea
și eu am fost cu ea, și a fost..
Am fost eu cu ea, după aia tu și poate i-am și tras-o cât timp era cu tine.
Nici nu mai știu ce s-a întâmplat între noi.
Am fost în Los Angeles la un meci de-al lui Clippers
și cred că am băut câteva pahare, am fost la Insule.
- Și cred că... - Ce s-a întâmplat între voi ?
Știi ce ? Nu mai contează. Uite cum stă treaba.
Vorbim despre un camion de mâncare alb din '88 Chevy Gruman.
Cu o prelată neagră, pentru visele tale.
O să le scot pe aici.
Mersi.
Nu-mi mulțumi până nu le vezi.
Da. Sunt în Miami.
Ce s-a întâmplat cu interviurile pe care le aveai ?
N-a mers niciunul.
- Serios ? - Da.
Nasol.
Cred că o să stai ceva timp pe acolo.
Carl, nu știu dacă ai auzit, dar am fost promovat.
Sunt secund de "maestru" acum.
- Secund ? - Da.
Asta e minunat.
Felicitări, frate.
Mulțumesc. Înseamnă mult venind din partea ta.
Da, dar destul despre mine. Ce ai de gând să faci ?
O să râzi.
- Mi-am luat un camion de mâncare. - Lasă-mă-n pace !
Ți-ai luat un camion nenorocit de mâncare ?
Tony, Carl și-a luat un camion de mâncare.
Pe bune ?
- Jefe ! Ca aia care vând taco ? - Doar...
Da, presupun. Ce-o să gătești ?
Știi tu, sandvișuri cubaneze, pui cu orez,
Chestii simple cum obișnuiam să facem pentru meniul familiei.
Da, îmi amintesc de vremurile alea, frate.
- Ce dracu' face cu un camion de mâncare ? - Doamne.
- Ce-aș vrea niște mâncare d-aia chiar acum. - Ce face cu un camion de mâncare ?
- E bine, nu ? Ar putea ieși frumos. - Da.
Hai închide telefonul, frate.
În regulă. Scuze.
Attilla mă cheamă. Trebuie să închid.
În regulă, baftă.
- Ăsta e noul camion ? - Asta e. Ăsta e camionul.
E rezistent.
Are nevoie de multe reparații totuși.
Ce nu are ?
Vrei să arunci o privire, campionule ?
- Trebuie ? - Du-te !
Du-te și uită-te la camionul tatălui tău.
Pot să te întreb ceva ?
S-a întâmplat ceva ?
- Te-ai culcat cu el ? - Cu cine ?
Cu Marvin. Te-ai culcat cu Marvin ?
Normal că m-am culcat. E fostul meu soț.
Adică, de când ne-am despărțit, te-ai culcat cu el ?
Cu cine te-ai culcat ultimul, cu mine sau cu el ?
Scuze, dar asta nu e problema ta, ce-am făcut eu...
- Cred că este. -.. după ce am divorțat.
În al doilea rând, eu nu te întreb ce faci tu cu chelnerița aia.
- Aia e cu totul altceva. - Bine, serios.
- Nu e drept. - Da. Da.
Asta e, cineva pe care ai iubit și ai împărțit o viață cu...
De ce trebuie să vorbim despre asta ?
Pentru că m-am întâlnit cu tipul.
- Nu e momentul potrivit. - Ba este. Vreau să știu de ce.
Zâmbește la mine de parcă mă are la degetul mic.
- Nu știu ce e. - Te rog, doar îl știi.
- Ba nu-l știu. - Știi cine e. Cui îi pasă ?
- Mie îmi pasă. - De ce trebuie să știi ?
- Vreau doar să... - Bine.
Nu mă deranjează. Vreau doar să știu.
Ascultă. Eram foarte supărată. Singură.
- Și tu, mai mult decât oricine, știi... - Bine, gata, ajunge.
Cum fac după ce beau câteva pahare.
- Nu vreau să știu detaliile. - Devin...
Te rog. Nu sunt una dintre prietenele tale.
- Nu-mi spune. Oprește-te. - A fost primul.
- Bine, copilul e acolo. - Pur și simplu s-a întâmplat.
- Nu știu ce să zic... - Nu am...
Nu am făcut nimic.
Am stat acolo și am realizat că suntem prieteni buni.
Cred că e ceva mort acolo.
Bine, du-te și uită-te. Poate e un șobolan.
- Să mergem după șobolan. - Trebuie să merg la muncă.
Vorbim când revin.
- Nu, stai, stai. - Pleci ? Nu, nu, nu.
Nu poți pleca.
Ai zis că o să mă ajuți, bine ?
Stai și muncește cu tatăl tău, bine ?
Vin mai târziu. Pa-pa.
În regulă. Ia găleata aia, umple-o.
Vezi furtunul ăla ?
Gunoi, gunoi, gunoi.
Păstrează aia, păstreaz-o.
Păstrează-le pe alea de metal.
Dă-i drumul.
În regulă, amice.
Am niște cadouri pentru tine.
Privește.
Burete, da ?
Perie, da ?
Vreau să faci asta în tot camionul.
Amice, nu trebuie să cureți aia, o aruncăm.
Da ? Curata altceva.
În regulă, arată bine. Curata măsuța acum.
- Ce ? - Mă...
Măsuța asta. Curăț-o.
Gata !
De aici vine mirosul. Ce e asta ?
Nu știu, orice ar fi, curăț-o.
Ce faci ?
- Mi-ai zis s-o curăț. - Nu s-o arunci.
Aia e o țeavă perfectă. Curăț-o.
Nu, e scârbos. N-o curat așa ceva.
- Ia-o din gunoi. - Glumești ?
- E dezgustător. - Nu se aruncă la gunoi.
Cum nu le-am aruncat nici pe celelalte. Acum doar ia-o și curăț-o.
Nu.
- Ia-o din gunoi. - Nu.
Ia-o din tomberon.
Ai vrut să lucrezi într-o bucătărie.
Așa e lucratul într-o bucătărie, bine ?
- Nu aruncăm chestii. - Da, am vrut să gătesc.
- Nu să fac curat. - Ia-o din gunoi.
Nu ! Ți-am curățat tot camionul ăsta stupid.
De ce ești așa rău ?
Hei, nu pot da de mama ta.
Dar tu... camionul arată minunat.
Ai făcut o treabă bună. Scuze că am fost rău cu tine.
Nu îmi stă în fire.
Trebuie să iau niște scule pentru camion.
Vrei să vii cu mine să luăm un aragaz până când mama ta ne sună ?
Bine.
Bun, să mergem.
Știi ce e asta ?
- Cartofi prăjiți ? - Da, un prăjitor de cartofi.
Fix asta ne trebuie. Haide, să mergem.
Cuptor dublu dedesubt. E o piesă de artă.
120cm. Cred că s-ar potrivi în camion, ce crezi ?
- Să-l luăm. - Îl luăm pe asta. Bun.
Asta e... uite, asta ne trebuie.
Fix asta căutăm. Uite aici.
- Un grătar George Foreman ? - Nu e grătar George Foreman.
Se numește plită. Facem sandvișuri cubaneze pe el.
Asta e cheia către succesul nostru. Luăm două.
Arată bine. Știi ce ?
Hai să luăm și cuțitul de chef de 12cm cu mânerul de plastic.
- Apoi ai nevoie de o teacă pentru el. - Da, dați-mi și o teacă.
Bine, vezi asta, Percy ?
E un cuțit de Chef.
Un cuțit de Chef adevărat.
Nu e o jucărie. Înțelegi ?
E foarte ascuțit. Te poate trimite imediat la spital dacă nu ești atent.
Te voi învăța cum să-l folosești.
Dar un cuțit de Chef, îi aparține Chefului, nu bucătăriei.
Deci e responsabilitatea ta să-l menții curat și ascuțit, să nu-l pierzi.
- Te poți descurca ? - Da.
E un cuțit bun.
Îl vei avea mult timp dacă vei avea grijă de el.
Nu-l pierde.
Nu. Mersi.
Îl meriți.
Cum îl vom urca în camion ?
Marvin a zis că putem folosi câțiva angajați de-ai lui să ne ajute.
Băieți ? Alo ?
Sunt Carl. Ăsta e camionul meu.
Am nevoie de ajutor să bag astea înăuntru.
Marvin a zis că poate o să mă ajutați voi.
Am înțeles. Pot să împrumut asta ?
Îl ridicăm puțin.
Poate puțin mai mult ?
Partea grea a fost să-l punem în camion
acum trebuie doar să învârtim.
Dacă aș putea să pun o margine acolo.
Bine.
Hei, hei. Nu fă aia. O să-ți rupi ceva.
- Hei ! - Martin !
Hei, puștiule, care-i treaba ?
- Ce faci aici ? - Te-am avertizat frate, te-am avertizat.
Dacă ai vreo afacere, las totul baltă s vin și te ajut.
Ăsta e un camion de mâncare. Ești secund de bucătar acum.
Și ce ? Camioanele de mâncare n-au nevoie și ele de secunzi ?
Bine, ești angajat. Fără salariu.
- Accept ! - Bun.
- N-o să mă sperii, prietene. - Mersi mult de tot.
Cred că te-ai urcat în avion imediat după ce am vorbit la telefon.
Frate, când am auzit, am zis "Asta vreau să fac".
- Mă bucur că ești aici. - Și eu.
- Încercam să băgăm asta în camion. - Da ?
Am nevoie de un cric.
Hai, toată lumea. Împreună.
Sfinte... Nu, nu putem facem asta.
Nu, cel puțin fără să ne rănim.
Stai. Stai.
Carl, ușurel.
- E bine să știi spaniola. - Trebuie, frate.
Mersi, băieți.
Bun, bine.
- Perfect. - Urmează prăjitorul.
Nu, nu, uită de prăjitor, frate.
O să umplu buteliile cu gaz,
tu du-te la magazin și ia niște bere.
Nu pot merge la magazin. Trebuie să instalez prăjitorul.
Până te întorci, poate o să fie totul curat și aranjat.
Am multe chestii de marinat.
Le-am promis oamenilor ăstora cel mai bun sandviș din viața lor.
- Bun, bine. Deci... - Ia-mi berea.
Bine, de ce ai nevoie ? Ceapă, portocale, usturoi.
Da, exact.
- Roșii Cherry. - Niște chifle.
- Acum pleacă de aici. - Ok, gata.
Bine, șmecheria e să te uiți după ingrediente
și așa îți vin idei de ce să gătești.
De exemplu, asta e yucca, da ?
Ia câteva d-astea. Arată minunat, nu ?
Și... vino aici.
Știi ce sunt astea ?
Banane ?
Se numește pătlagina.
Astea sunt coapte. Vezi, moi ?
Ăsta e tipul dulce.
Dar noi le vrem pe alea verzi. Ține.
Cu astea faci crutoane.
Ăsta e favoritul lui Martin.
- Le țin. - Le ții ? Prea multe ?
- Mă descurc. - Bine.
- Ai grijă la tarantule. Haide. - Ce ?
Arată bine.
Privește.
Capodopera mea.
- Arată minunat. - Miami, m-am întors.
Puteai să cumperi asta de la magazin.
- Ești sigur că ăsta e fiul tău, frate ? - Nu știu.
Mai bine faci un test de paternitate.
- Arată minunat. - Pot să gust ?
Martin...
- Te rog, dă-mi și mie. - Dar nu e de la magazin.
- S-ar putea să nu-ți placă. - E gustoasă, dar nu grețoasă.
- Nu vrei așa ceva. - Ba da, vreau.
- Cred că ești vegetarian. Nu poți mânca. - Nu sunt vegetarian.
- Nu e de la magazin. - Doamne.
- Martin, te rog, îmi dai puțină ? - Stai.
- Pot să-i dau o bucată, Martin ? - Nu... nu e...
- Lasă-mă să mă gândesc. - Bine, doar o bucățică.
- Destul de bună. - Destul de bună ?
- Destul de bună ? Hai mă... - Mai bună decât de la magazin.
Încă una...
Cea mai bună mâncare pe care ai mâncat-o.
Mai dă-mi și mie. Dacă îi dai lui, dă-mi și mie.
- Nu te zgârci. - Mai vreau.
Știi ce ? Hai să facem niște sandvișuri.
- Da, domnule. Hai să facem. - Sunteți gata ?
Micuțule, plita s-a făcut roșu-închis ?
Eu ?
Nu, vorbesc cu grătarul. Da, tu.
- O ating ? - Tu ce crezi ?
- Nu. - Exact. Nu, geniule.
Uite. Vino aici, ia uite.
Vezi apa asta ?
- E fierbinte ? - Da.
- Spune-i că e fierbinte. - E fierbinte.
- Bine. - E mai fierbinte ca lenjeria tatălui tău ?
Bun. Acum privește. Uită-te aici.
Uite așa. Perfect.
Acum, uită-te la mine. Uită-te ce fac.
Două felii de șuncă, trei de porc.
- Acum vino aici. - Acum e acum.
Două felii de brânză, una... două.
Două murături.
Murături mari. Frumos. Una, două.
Acum, privește. Ia muștarul, de la cap la cap.
Bine.
Dintr-o parte în alta, nu înainte și înapoi.
Acum, asta e cea mai importantă parte.
- Asta îl face cubanez. - Bine ?
- Ia untul. Vezi ? - Da.
Pe coajă. Ia puțin.
Unt pe grătar.
Îl băgăm înăuntru.
Acum privește.
Vreau să te uiți până se face pâinea aurie.
Vreau să aștepți să se topească cașcavalul.
Când cașcavalul e topit și pâinea aurie, dar nu arsă
îmi spui că e gata și vom verifica.
- Bine. - Stai cu ochii pe el.
Vreau să urmărești ce face toată lumea,
pentru că atunci când vom avea nevoie de ajutor
tu să ne ajuți.
- Cred că e gata. - Crezi că e gata ?
- Privește. - Vezi cât de auriu este ?
- Așa vrei să iasă mereu. - Bună treabă.
Trebuie să fii ca un robot.
E perfect.
Bine ?
Trei porții egale.
- Să vedem ce-a ieșit. - Să-i dăm drumul.
- Arde. - Să vedem.
Uită-te la brânza.
- Doamne. - E nemaipomenit.
Asta e.
- Asta e. - Asta e.
- E incredibil. - Ăsta e minunat.
- Incredibil. - Minunat, frate.
- Deci, e bun ? - E minunat.
Atunci cred că am deschis.
Stai, stai, stai. Am deschis ?
N-am apucat să-mi termin sandvișul.
- Uite-așa. - Ce fac ?
Taie pâinea.
Avem bere aici.
Micuțule, dă-mi niște alune.
Bine.
În regulă, am patru aici.
Sistemul ăsta se aude nasol.
Vărul meu cunoaște un tip care ne va ajuta cu sistemul sonor.
Conturile mele bancare sunt goale și noi încă nu cerem bani pe mâncare.
- Mai poate aștepta sistemul de sunet. - Dar suntem fericiți, nu ?
- Foarte fericiți. - Da. Asta așteptăm.
- Am unul. - Ăla e ars.
- E ars. - Și ?
Nu plătesc pentru el.
Urmează-mă. Coboară din camion.
- Te descurci ? - Da.
Stai puțin.
- Te-ai plictisit ? - Nu, îmi place.
Ei bine, mie îmi place la nebunie.
Tot ce mi s-a întâmplat bun în viață, s-a întâmplat din cauza asta.
Poate nu sunt perfect, bine ?
Nu sunt perfect. Nu sunt cel mai bun soț.
Și îmi pare rău dacă n-am fost cel mai bun tată.
Dar sunt bun la asta.
Și vreau să o împart cu tine.
Vreau să te învăț tot ce știu.
Ajung să fac oamenii fericiți cu ceea ce fac.
Mă ține pe picioare, și iubesc asta.
Și cred că dacă încerci odată, s-ar putea să-ți placă și ție.
Da, Chef.
Acum, ar fi trebuit să servim sandvișul ăla ?
Nu, Chef.
Ăsta e băiatul meu. Hai înapoi. Ne așteaptă niște oameni flămânzi.
E pregătit să gătească.
- Ne-am descurcat bine, frate. - Ne-am descurcat.
- Am reușit ceva. - Eu zic să rămânem la meniul tradițional.
- Să nu ne complicăm prea mult. - Luăm niște cartofi yucca.
- Luăm prăjitorul. - Clasic. Încă o bere, șefu' ?
- Nu, mersi. - Bine.
Poftim, puștiule.
Ești sigur ?
E bere ?
Nu, normal că nu. Nu ți-aș da niciodată bere.
- E bere. - Am 10 ani. Nu pot bea bere.
Nu ai 10 ani. Ești personal de bucătărie. Personalul de bucătărie n-are vârsta.
Tată ?
Poți să iei o gură.
- Zici că e urină, nu ? - Mai rău.
Să-ți amintești asta când prietenii tăi îți dau să bei.
Presupun că merge la South Beach.
Să-i facem rodajul la camion, stabilim meniul.
Apoi după ce suntem siguri că totul e perfect
ne întoarcem în Los Angeles.
Și oprim în câteva orașe pe drum.
De ce nu ?
- Pot veni și eu ? - Să vii ?
- Unde să vii ? - Cu voi, în excursie.
Nu e o excursie. Doar ducem camionul înapoi.
Tu zbori la prima clasă cu mami, pe banii ăia de după divorț.
Da, dar tu oprești în orașe.
- Da, dar tu ești la școală. - E vacanță.
Nu știu.
Martin, îmi place pălăria ta.
- Hei, nu încerca să mă vrăjești. - Te dai la Martin ?
- Îl vrăjești pe Martin ? - Să mă vrăjești în felul ăsta.
- E mai dur ca piatra. - Îmi știe punctul sensibil, totuși.
Îi place pălăria ta.
- M-a simțit, frate. - Vom vorbi cu mama ta.
- Să vedem ce zice. - Am vorbit deja.
- A zis că mă lasă. - Uită-te și tu.
Nu e... are 10 ani și are telefon.
Bun așa, bun așa.
De ce nu ? Ia-l și pe el.
Deci merg ?
Da.
- Da, poți veni. - Trebuie să merg la baie.
Du-te după excavatorul ăla.
Vrei să fac treaba mare după ăla ?
Carl, fii atent.
Vă las la un hotel,
și mâine dimineață vă duceți și luați ingredientele care ne mai trebuie,
și eu vopsesc camionul ăsta.
Nu te obosi. Îl vopsim când ne întoarcem.
- Arată bine așa. - Nu, frate. Mă ocup eu.
Vărul meu cunoaște un tip. Pun eu o vorbă.
Bine.
Cui îi e foame ?
Dacă te răzgândești, mă suni și vin să te iau de oriunde.
Hai să vindem sandvișuri, iubire.
- Să mă suni. - Hai, amice.
Cuidado.
- Să mă suni. - Da.
În regulă, frate, vreau să avem clienți calumea.
- Da, Chef. Cu siguranță. - În regulă.
Cea mai bună mâncare cubaneză de pe toată plajă.
Haideți, fără rușine, veniți.
Dacă vrei mâncare mai autentică, în 100 km nu găsiți.
Dacă poți să o pronunți, noi o vom face.
Orez cu pui, cartofi prăjiți.
Bine, patru nachos medii, imediat.
Cubano.
- Gata ? - Sunt 4 pregătiți, aici.
- Cartofi prăjiți. - Da.
Poftim. Mersi pentru răbdare.
- Cine mai are nevoie ? - Am făcut 4 Cubano toată ziua.
- Patru Cubano toată ziua. - Hei, asta nu e gata, bine ?
- Îl dau cu unt pe ăla. - Am înțeles.
- Rahat ! - Cartofi prăjiți !
- Unul pentru tine. - M-am ars la deget.
Ești bine ?
- Vrei să iei o pauză sau să continui ? - Continui.
- Bine, continuă. - Tot așa, micuțule.
Ajută-l cu ketchupul ăla de banană și cartofii prăjiți.
Hai cu chilli, sosul de chilli.
- Bună treabă. - Stai o secundă.
- Vine imediat. - E de ajuns ?
E perfect. Poftim.
- Cum sunt cartofii ? - E minunați.
Dați-vă la o parte.
Mulțumesc.
Cine e șeful aici ?
Eu. De ce ai nevoie, domnule ?
- Trebuie să vorbesc cu tine. - Bine.
- Ieși afară. - Am înțeles.
În regulă, calmați-vă.
Stați puțin, oameni buni.
Stați puțin.
- Vreau să văd autorizația. - Autorizația, da.
Ar trebui să fie în regulă.
Autorizația e bună. Doar că nu ești bine pus să vinzi aici.
Am înțeles. Mersi. 500 de metri mai în față ?
Da. Cât timp nu ești pe plajă, e bine.
- Nicio problema. Scuze. - Hei.
Nu ești tu tipul ăla cu prăjitură de ciocolată ?
- Da, de pe internet. - Da.
Da.
Eu și fiul meu te-am văzut. Ai fost minunat.
Mersi. Bine, super.
- A fost amuzant. - Bine.
Hei, pot face o poză cu tine pentru copilul meu ?
- Pentru fiul meu. - Sigur.
- Da. - Știi cum se face ?
- Hei, Martin, ajută-mă. - Ce e aia, o plasmă ?
Stai așa să-l deblochez.
Stați puțin. O să ne mutăm puțin mai în față.
E greu să folosești tehnologia altora.
Pot să pun mâna pe lângă tine ?
- Da. Da. - În regulă. Pe ce apăs ?
Doar apasă... apasă pe ecran prima oară.
- Bine. - Stai să mă asigur că nu e pe video.
E bine, acum doar pune camera. Așa.
În regulă, strângeți-vă.
Apasă pe mijlocul ecranului,
și când vezi un pătrat, asigură-te să fie în dreptul nostru.
- Bine. - Ce capturezi trebuie să fie lângă pătrat.
- Doar fă poza odată. - Gata.
- Poftim. - Mersi.
Degetul tău e în dreptul camerei.
- Scuze, scuze. - Bine. Minunat.
- Gata. - Bine, mersi.
- În regulă, mersi. - Mersi, dl.
Hei, pot face o poză aici în bucătărie ?
- În camion ? - Da, de ce nu.
- Gata. - Bine, mersi.
Pot să fac una prăjind un sandviș sau ceva de genul ?
- Gata. Mersi. - Bun.
Putem să mai facem una...
știi, tu muști una, eu mușc de cealaltă.
- Haide, poți face asta.. - Bine.
Ai apucat ? Ai apucat ? Bine.
Cred că am ratat ieșirea.
Ce faci ? Îi trimiți poze mamei tale ?
- Postez un Vine. - Un Vine ? Ce e un Vine ?
E un video. Uite.
Hei, ce faci ? Ia aia din fața mea.
- Pe bune. - Iisuse.
- Are doar 6 secunde. - Cine ar face un video de 6 secunde ?
- Un video de 6 secunde. - Îți vine să crezi generația asta nouă ?
De necrezut, omule. Nu acordă atenție. ADHD.
- ADHD e bun. - Aia nu-i nimic.
Am făcut și videourile astea, câte o secundă în fiecare zi.
Videoclipuri de o secundă ? Acum îți bați joc de mine.
Nu. Le editezi pe toate împreună.
Câte o secundă din fiecare zi.
Și dupăia le unești și iese ceva mișto.
Bine, de ajuns cu lumea reală. Să vorbim de ceva real.
Cine vrea să oprim la Disney World ?
- Da, eu vreau. - Disney World ? Aia e real ?
Nu ar trebui să ne oprim până nu ajungem la New Orleans.
- Hei, ăla chiar e băiatul tău. - Ăsta e fiul meu.
Un copil care ar prefera să se ducă la New Orleans decât la Disney World.
Am trăit s-o văd și pe asta.
De abia aștept să încerc primul meu begniet.
Toată lumea când le spui "New Orleans" se gândește la jazz și voodoo.
Da, el se gândește...
- Băiatul tău se gândește la gogoși. - La gogoși, da.
Îmi place asta. În regulă, New Orleans.
Ce faci ?
Pun niște făină pe lupișorii mei.
E prea mare umiditatea aici jos.
Tată. Tată.
- Trezește-te. - Ce ?
Martin își pune făină pe boașe.
Îți pui făină pe boașe ?
Da, domnule.
Îmi dai și mie ?
Vrei și tu ?
Poftim.
E ca praful pentru bebeluși.
Puneți-l pe boașe.
- E plăcut, nu ? - Da.
Dimineața poți să-ți înmoi boașele în ulei
și să faci niște prăjituri mici.
În regulă, vino, vino.
Afară.
În regulă, dă-i înapoi.
Haide, haide.
Bine, ai grijă, prăjiturică.
Bine.
Mă pricep la condus, ha ?
- Încep să mă pricep la asta. - Îți zic eu.
- Bine, mă duc cu fiul meu să ne plimbăm. - Bine.
Drăguț. Sunt promovat la secund de chef.
- Dar tot eu trebuie să fac toată munca ? - Da. Mersi.
- Mulțumesc. - Unde suntem, strada Bourbon ?
Nu, e strada Frenchman. Bourbon e pentru turiști.
Suntem în Marigny. Vino cu mine.
- Unde mergem ? - Doar vino.
Vino. French Quarter.
Mergem la Cafe Du Monde.
Ai auzit vreodată de Cafe Du Monde ?
E locul cu beignet ?
Ești pregătit ? Am condus mult pentru momentul ăsta.
Să-i dăm drumul.
Mănâncă ușurel.
Niciodată n-o să mai poți avea primul tău beignet.
Destul de bun.
E bun, nu ? Îți place ?
Nu sunt așa bune nicăieri în lume.
- Deci, ce-o să mai cumperi ? - Nimic.
Nimic pentru muncă ?
Nu.
- Serios ? - Nu.
Am vrut doar să mănânc niște beignet cu tine.
Super.
Îmi place în New Orleans.
Și mie.
- Cineva mi-a mâncat trupul. - Nu m-am spălat pe dinți.
Asta se întâmpla când nu te speli pe dinți.
- Frate, unde ați fost ? - Am fost la cumpărături.
- Ați fost la cumpărături ? - Te-am sunat, ți-am dat mesaje.
- Am luat gogoși beignet. - Tu unde ai fost ?
- Ați luat gogoși ? Te-am sunat. - Am luat niște beri pentru drum.
- De ce n-ai răspuns la telefon ? - A fost pe vibrare.
- Îți pui telefonul pe vibrare ? - Calmează-te. Ce e așa mare...
- Scuze. - Să mă calmez ? Uită-te și tu.
Uită-te. Te rog, uită-te.
- Ne așteaptă pe noi ? - Pe noi.
- Toată coada aia pentru noi ? - Îți vine să crezi ?
Doamne.
În regulă, cred că trebuie să ne apucăm de gătit.
- O să gătim niște mâncare. - În regulă, ești pregătit ?
- Da, domnule. - O s-o facem.
- Ești gata ? - Sunt gata, șefu'.
- Bine, trage de timp 5 minute. - Da, domnule.
Ne puteți da 5 minute, vă rugăm ? Cinci minute.
O să fim gata în 5 minute.
Avem tot. Plita. Totul e cald.
- Uleiul e încins. Tu ai totul pregătit. - Da, domnule.
Ești un superstar.
- Ești un superstar. - Mulțumesc. Mulțumesc, domnule.
Și cum i-ai strâns pe toți oamenii de afară ? Sunt atât de mulți.
N-am făcut nimic. Am venit de la magazin și era toată coada asta aici.
- Am crezut că e vreo greșeală. - Am postat pe Twitter.
- Tu ce ? - Ce-ai făcut ?
Am postat pe o poză pe contul tău împreună cu locație... uite.
Stai, ce ? Ai postat locația ?
Da, am postat unde suntem noi acum.
Uită-te la poze.
Cum... ce...
Pozele astea sunt de aici.
Cum ai făcut pozele astea de aici ?
Când mergeam la Cafe Du Monde.
Și le-ai pus online ?
Ești un geniu, copile.
Datorită ție e toată lumea aici.
Ești noul meu agent de marketing, mersi.
În regulă, deci eu o să ies la ei.
Îl înveți cum se face și pregătești plita.
Da, Chef. Da, Chef.
Tu dai cu unt pe plită, da ?
Eu iau asta. Percy, uite.
Da, domnule.
Toată lumea aici.
0-8 ? Poftim, mulțumim. Șervețelele sunt acolo jos.
- Încă o gogoașă beignet. - Stai puțin.
- Numărul 7. - Poftim, încă două.
Cubano vine imediat.
Stai puțin. E copilul meu, acum învăța.
- Te pun pe Twitter ? - Fii atent.
E băiatul meu. El a făcut toate alea.
- Mai multe gogoși. - Cum mai este cu acel po' boy ?
- Se face cu crevete. - În regulă.
Merită așteptarea, promit.
Iubito
Sunt fierbinte ca un cuptor
Și am nevoie de ceva dragoste
Și, iubito
Nu mai rezist mult
Devine din ce în ce mai puternic
Și când am sentimentul ăsta, Vreau vindecare sexuală
Vindecarea sexuală îmi face bine
Mă face să mă simt bine
Mă ajută să-mi limpezesc mintea
Da
Vindecarea sexuală, iubito, Este bună pentru mine
Vindecarea sexuală Este bună pentru mine
Ori de câte ori cad picături de lacrimi
Și stabilitatea mea emoțională mă părăsește
Este ceva ce pot face
Pot să iau telefonul și să te sun, iubito
Iubito, știu că o să fii acolo Să mă eliberezi
Dragostea pe care mi-o dai o să...
Chef, chef. Scrie că s-a vândut totul, omule.
Ar trebui să fim în regulă. Cred că ne-au păstrat.
- Hei, Benji. - Hei.
- Am venit aici cât de rapid am putut. - Să sperăm că suntem în regulă.
- Ai ceva pentru mine ? - Trebuie să vorbesc cu șeful.
- În spate. - Mulțumesc.
Ce mai faci, durule ?
Hei, Aaron. - Ce mai faci, Carl ?
- Ce mai faci ? - Ce mai faci ?
Am condus toată noaptea. Sunt bine.
- Mai ai marfa ? - Să facem asta.
Are marfă.
- Ce este locul ăsta ? - Aici este grătarul Texas OG.
Tipii ăștia trebuie să rămână treji întreaga noapte să țină focurile încete și mici.
Omule, este superb.
- Câte pot să iau ? - Cred că patru.
- Le iau. - În regulă.
Frumos. Da...
Da. Așa.
Omule...
Ar trebui să facem sandvișuri.
Ar trebui să facem sandvișuri, omule.
- Dumnezeule. - Avem pâinea aia King's Hawaiian.
Castraveți, sos pentru grătar.
Dacă punem asta în loc de porc în sandvișurile "miezul nopții" ?
- Ce părere ai despre asta ? - Să punem asta în loc de șuncă de porc ?
- Să facem un fel de Austin Midnight. - Îmi place asta.
- Este grozav. Îmi place. - Asta este grozav.
Lăsați-mă să mai gust din asta. Ar trebui să vedem asta.
Lăsați-mă să o tai.
- Păstrează-o, câine. - Știu. O să o păstrăm.
- Folosește-o pe toată, omule. - O să-ți dau jumătate.
- Poți să-ți mănânci propria rezervă. - O punem deoparte după asta.
Ținutul Travis mi-a făcut o fotografie, Dar nu am zâmbit
Mi-au spus că o să fiu aici O perioadă îndelungată
Într-o zi mergeam pe strada
Când ar fi trebuit să merg pe hol...
- Șase toată ziua. - 69 vin imediat.
Vine una imediat.
Miezul nopții, Texas.
Ai pregătit 3 nachos medii ?
Imediat.
Comanda 65 și 66.
- Am un sandviș gata aici. - O secundă.
- Ai pregătit tigaia ? - Cubano.
Mulțumesc. Bun. Percy, îți sună telefonul.
Scuze.
- Hei, mamă. - Unde ești ?
- Sunt în Austin. - Ești bine ?
- Da. - Ce face tatăl tău ?
Uite, vorbește cu el.
- Bună, Inez. - Bună.
- Vrei să vin să-l iau ? - Nu, ești la 1000 km depărtare.
Nu contează. Vin cu avionul și îl iau.
- Nu, se descurca de minune. - Mi-e dor de el.
"Vreau să vii acasă, te iubesc."
E bine. Are câteva arsuri și o tăietură de la un cuțit.
Te rog, sunt serioasă. Lasă-mă să vin să-l iau.
Ști că fiul tău e un bucătar acum ?
- Sunt un bucătar. - E bucătar.
Ai grijă.
O să-l aduc acasă în timp pentru școală.
- Și tu ? Ești bine ? - Mă simt minunat.
"Ești așa sexy cu bandana aia a ta, vreau banana ta aia mare."
De aici se pare că vă distrați de minune băieți.
În regulă, stai puțin. Știai că fiul tău poate să facă un grătar ?
- Am băut bere. - Ce-a zis ?
Taci. Taci. Zice că îi e dor de tine.
Spune-i că îl iubesc.
- Tata mi-a dat un cuțit. - Zice, "Te iubesc !".
- Ce ? - "Te iubesc !"
Și eu te iubesc !
Spune-i "Și eu te iubesc", bine ?
Pa.
În regulă, 70.
În fiecare zi nimic nu pare să se schimbe
Oriunde mă duc, Văd aceleași lucruri vechi
Iar eu
Nu mai suport...
- Hai să facem un selfie. - Un selfie ?
Stai să fac eu cu bitul, stai așa.
Ia privește. Să mi-o trimiți pe mail, da ?
Bine.
Te superi dacă o postez pe asta ?
- Ce, alt Vine d-ăla ? - Nu, e "Videoclipul de o secundă pe zi".
Mai ții minte ?
E chestia aia cu videoclipurile montate împreună ?
Videourile alea scurte, lipite ?
Da, doar trimite-o pe mail.
E în regulă.
Ascultă, vreau să vorbesc despre ceva cu tine.
Da ?
M-am simțit bine cu tine săptămânile astea.
Și eu.
Și...
ai devenit un bucătar destul de bun.
- Mersi, tată. - Nu ca orice alt copil.
Vreau să zic, ești foarte bun. Muncești din greu.
E un lucru măreț.
Dar o să ne întoarcem acasă și o să revenim la viețile noastre
și o să fiu foarte ocupat cu camionul
și tu o să fii foarte ocupat cu școală.
Dar tot o să pot lucra în camion, nu ?
Ai zis că gătesc bine.
Îmi pare rău, Percy.
Vreau doar ca tu să nu fii dezamăgit
când lucrurile o să revină cum erau înainte.
Nu vreau să revină cum erau.
Aș putea lucra după școală.
Vreau doar să fiu sincer cu tine, bine ?
Simt că te-am dezamăgit foarte mult, și nu vreau să te păcălesc
dar vârî o să se termine, iar noi n-o să mai facem chestia asta.
Bine.
Dar ne-am distrat de minune, și nimeni nu ne poate lua asta...
momentele frumoase petrecute împreună, nu ?
Și simt că am ajuns să te cunosc foarte bine.
În regulă. Să ascultăm muzica.
Ei bine, dacă lucrurile Nu se schimbă pe aici
Nu mai are rost să rămân
Să rămân
Dar o să fiu pregătit
O să fiu pregătit când îmi sosește trenul
Ei bine, o să fiu pregătit Da
O să fiu pregătit când îmi sosește trenul
Știu că nu am mult de stat...
În regulă, amice, am ajuns.
- Să fii cuminte acasă. - Da.
Îți vezi țestoasă, o vezi pe maică-ta, camera ta...
O să-mi fie dor de tine.
Și mie de tine.
Dar o să stai cu mine din nou în două săptămâni.
- Bine ? - Da.
- Tot weekendul. - Ai postat videoclipul ?
- Nu m-am uitat la el, scuze. - Să nu uiți.
- Nu voi uita. - O să ți-l retrimit..
Bine.
Haide. Mamei tale îi este dor de tine.
Du-te. Du-te la maică-ta.
Pa-pa.
Rahat.
- Stai puțin. - O să facem...
- Da, tată ? - Ne vedem săptămâna viitoare.
- Stinge camera, haide. - Deci eu sunt bonă ?
Poftim.
Bună.
Ai grijă.
- Minunat. - Da.
- Parchează aici. - Miami.
Haide, urcă-te.
Orez cu pui.
Cred că am ratat ieșirea.
Beignets.
- Hei, tată. - Hei.
- Ce s-a întâmplat ? - Nimic.
Care-i treaba ?
Ascultă... mă gândeam la ce am vorbit.
Da.
Mama ta trebuie să fie de acord în primul rând.
Despre ce vorbești ?
Chiar aș avea nevoie de ajutorul tău în camion.
Mai ești acolo ?
Da.
Doar în weekenduri, după școală
după ce îți termini temele,
și banii intra în rezervă ta pentru facultate.
Sună bine ?
Sună destul de bine.
Mama. Tata vrea să gătesc cu el în camion.
Pe bune. E la telefon.
Mama vrea să vorbească cu tine. Cred că e de acord. Stai așa.
Comanda 16. 16.
- 16. 16, poftim. - Mersi.
- 15. - Următorul.
Două Cubanos,
și dă-mi comanda 21.
- Mulțumesc. - 21 ? Mersi.
- Poftim. A ta vine imediat. - Perfect. 15.
- Da. - Bine. Mulțumesc.
Nu te servim pe tine.
Pot vorbi cu cheful puțin, te rog ?
Pe naiba.
Pot vorbi cu tine ?
Următorul ! Următorul !
Ce faci aici ?
Mănânc mâncare. Mâncarea ta.
Credeam că mâncarea mea nu e bună pentru tine.
Ei bine, nu mă așteptam să mă servești
așadar am trimis pe altcineva să cumpere.
Ce s-a întâmplat între noi, m-a dat peste cap.
Adică, mi-ai luat toată mândria, cariera, demnitatea.
Și știu că vouă de obicei nu vă pasă de chestiile astea,
Nu e neapărat adevărat.
Dar ar trebui să știi că rănește oamenii ca mine.
- Pentru că ne dăm toată silința. - Tu ai început un război cu mine.
Glumești ? Eu cumpăr cerneala pe datorie.
Ce treabă aveai să te iei la ceartă cu mine ?
Eu nu te-aș provoca la o competiție de gătit.
Am crezut că îți trimit un mesaj privat.
N-am știu asta. Credeam că ne distrăm.
Mă prefăceam. Apropo, ce dracu' gătiseși, amice ?
Mâncarea aia era oribilă, cum să scriu ceva frumos despre ea ?
Erai unul dintre preferații mei.
Nu eu planificasem meniul.
Mă rog, bine ? Văd că gătești pe cont propriu acum.
Pentru că mâncarea aia e senzațională.
Vreau să zic, nemaipomenit de bună.
Mulțumesc.
N-o să scriu despre ea.
Da. Înțeleg.
Pentru că aș vrea să te sponsorizez.
Pardon ?
Vreau să te sponsorizez,
și nu pot scrie despre lucrurile în care investesc.
Nu sunt sigur ce se petrece aici.
Mi-am vândut site-ul pentru o grămadă de bani
și vreau să cumpăr un loc public pe strada Rose.
Are autorizație, are ieșire la public. Poți să construiești orice vrei acolo.
Și poți găti orice vrei tu.
Ia-ți puțin timp și gândește-te.
Nu te învinovățesc dacă nu ai încredere în mine,
dar am crezut, știi tu,
tu și eu îngropând securea, ar fi o poveste bună.
Rezervări...
Tu continuă să gătești acolo...
Când vrei, dă-mi un tweet cu locația ta
și vin alergând.
Pentru că mâncarea asta e foarte bună.
Delicioasă.
Delicios.
Foarte gustos.
- Hei, chef. - Da.
Ați vorbit cam mult, iar tu nu l-ai pocnit în față.
Deci, ce zicea nemernicul ăla ?
S-ar putea că nemernicul ăla să fie noul nostru partener.
Hai, hai, hai.
Mulțumesc.